Hun er den første kvindelige racerkører.
- Hun vandt ikke. - Hun nåede først i mål. Spændende!
Ikke så spændende som at gøre mor sur.
Det overhørte vi.
Hvad laver den mand dog?
- Jackson! - Ja, frue?
Jeg bad om at få kameliaerne sat ved hoveddøren, før gæsterne kommer!
Furber! Giv nogle af Jacksons afskårne grene til mrs. Hallborough.
Hun har tilbudt en bedekølle til i aften. Den henter du, Marion.
Men mor, pastor Burton har bedt mig om at tømme døbefonten.
Jeg gør det!
Onkel George har sendt rædsomme udklip om valentinsdag-massakren.
- Hilda! - Syv mænd mejet ned.
Det blev værre pga. hundene, der labbede det størknede blod i sig.
Djævlehundene. Helvedeshundene.
Bedekøllen! Nu.
Hvorfor prøve at finde en fin mand -
- når hun åbenbart foretrækker en bedemand?
Bordplan: Jeg sætter dig mellem Sarah -
- og Phillip, så forsøg at opføre dig ordentligt.
Jeg går op og finpudser min meget lille tale.
Sikkert et pinligt måltid. Sarah har måske opsøgt grønnere græsmarker.
Imens løber din bror hornene af sig i Sydfrankrig med den dulle.
Vi holder ilden herhjemme i live, indtil hans højhed kommer hjem.
- Ligesom far gjorde. - Ja, ligesom din far gjorde.
Jeg har nyheder, alle sammen!
- Har De det godt, sir? - Nej. Hvad med Dem?
- Jeg klarer mig, sir. - Udmærket.
De ligner nogen, der venter på brandvæsnet.
- Få dem til at se afslappede ud. - Som før den sidste cigaret?
Ufatteligt. Du gætter det aldrig.
Houdini undslap kinesisk vandtortur, men døde af blindtarmsbetændelse!
Og mor har fået et telegram.
Mr. og mrs. Whittaker. Din mor.
- Hvad står der? - Din mor bør læse det først.
Dumme, dumme dreng!
Hvad er der sket? En ulykke?
- John har giftet sig med den... - Fotograf? Frankofil? Farmaceut?
- Hvorfor griner du smørret, Jim? - Jeg smiler.
- Ét familiemedlem er lykkeligt. - Vi ved intet om hende.
Furber! Furber! Åh, ikke igen!
- Frue? - Må Gud være os nådig!
Mr. John kommer hjem med sin... med sin kone.
- Ja, bagagen er her. Til lykke. - Det afgør jeg.
- Ryd op og få fat i en skinke. - De er halvvejs fra Dover.
- Få bedekøllen gjort til en skinke. - Sikket skarpt vid, Jim.
John har giftet sig med en dulle. Spændende.
Et værelse med udsigt og dig
uden nogen til at gøre os urolige eller skynde på os
i denne drøm har vi fundet...
- Se sommerhuset! - Åh gud. Det er kolossalt.
Jeg løj om de idylliske hække og tykke børn.
Hvor svært er det at svømme over voldgraven?
En tom facade... Og du bør ikke ryge. Så visner azaleaerne.
- Det er volapyk. Tal engelsk. - Alt bliver afsløret.
Giv mig rattet. Jeg tager tilbage til Detroit.
Hvor romantisk. Der kommer de! Furber!
- Mr. John og hans kone er på vej. - Jeg kan ikke se dem.
- Smil, Marion. - Du er engelsk. Lad som om.
Den fortabte søn vender tilbage i en sky af grus.
Far! Du har barberet dig!
Velkommen, frue.
Skønt at se dig.
Undskyld, skat.
Mor! Det her er min kone, Larita.
- Fornøjelsen er helt på min side. - Du er amerikaner.
- Velkommen! Jim Whittaker. - Min far.
Jeg kæmpede sammen med dine landsmænd.
- En ære at have en i familien. - Tak.
- Bare jeg ikke skuffer. - Langtfra.
Mine to små knyster, Hilda og Marion.
- Vandt du Grand Prix? - Førsteplads, men diskvalificeret.
Man skal åbenbart have brysthår for at vinde i Monaco.
Jeg så dig i avisen. Klippede dit portræt ud.
Den kuffert skal til dagligstuen. Vær forsigtig.
Marion. Du er slet ikke, som vi forventede.
Lidt ældre, antager jeg. Jeg beklager.
Før frosten sætter ind?
Jeg ser frem til at lære min Pandas mor at kende.
Jeg er desværre ganske ukompliceret.
- Hvad laver du? - Bærer dig over målstregen.
Venus fra Milo. Mød min Venus fra Detroit.
Mor lavede børneværelset om til boudoir.
- Ulækre minder om Lille Johnny. - Vi fik ikke plyndret drivhuset.
- I falder forhåbentlig til. - Vi bliver kun i få dage.
- Gør vi ikke? - Jo. Og vores næste overraskelse:
- Hvad er det? - En bryllupsgave fra os til jer.
Guddommeligt! I burde have giftet jer for længst.
En anden brud, en anden brudgom En anden solskinsfyldt bryllupsrejse
En anden årstid En anden årsag
til at lave sjov
Min stakkels lille knyst! Vil du ikke?
Jeg ser, at I kender de store mestre.
Ja, vi undgår dem for enhver pris.
Vi har ikke alle fået kontinental uddannelse.
Ja, en følelsesfuld gengivelse af det franske postvæsen, mrs. Whittaker.
Ikke "mrs. Whittaker". Det er mor!
Det tror jeg ikke, vi er parate til.
Eftersom tiden er imod os, så vis Larita børneværelset. Middag kl. 20.
- Du fortalte dem det ikke? - Én bombe ad gangen.
Det er ikke retfærdigt over for din mor. Hvor længe bliver vi?
Nogle få dage! Jeg bærer byrden for familien i generationer og får dét!
Hvad skal jeg med den nipsgenstand af en kvinde?
- Hun er herlig. - Synes du? Så kan vi slappe af.
- Hun er ikke som ventet. - Jo.
- Hun var da ikke fuld. - Meget morsomt.
- Hun ser så dyr ud. - Meget!
- Jeg kan godt lide hende. - Ja, vi kender din smag!
Vi er blevet sendt til vores moderskød! Og så lunt.
Mor holder halvdelen af huset aflukket for at spare på varmen.
- Det forklarer den kolde modtagelse. - Lad mig varme dig op.
- Nå? - Hun er smuk. Jeg er stolt af dig.
John? Hvor lang tid er nogle få dage?
Larita og jeg vil finde et hjem i London.
- Men dette er jeres hjem. - Deres eget hjem.
Vi har brug for dig her. Efter du rejste, måtte vi ansætte seks til.
Lyt til mit råd om at købe maskiner.
Sikken god ide! Jeg kunne drive godset alene.
Tak for din forståelse. Sarah og Phillip kommer i aften.
Jeg har en bordplan, som kun Folkeforbundet kan udrede.
I aften? Fremragende!
Vær ikke så lunefuld. Sarah vil måske ikke være så elskværdig.
Vrøvl. Hun bliver henrykt.
Ville mor have hende gift, kunne hun selv have spurgt.
- Jeg er enig med din søster. - I tager fejl.
Angående visse ting, ja. Ring til hende.
- Virkelig? - Ja. Edgar ville handle som en mand.
Stikke af?
Der kommer de!
- Det ternede flag går til... - Det var hurtigt, John.
Jeg burde have skrevet til dig, men det gik hurtigt.
- At havne i Laritas favn. - Vær ikke skuffet.
Selvfølgelig er jeg det. Men er du glad, er du tilgivet.
Du er den bedste!
Panda, giv ikke brandyen frit løb endnu.
- Er jeg gået glip af noget? - Lad sovende køer stå.
Regel 1: Skub en sovende ko. Regel 2: Se at komme af vejen.
Regel 3: Husk regel 2.
Godt at se dig, Sarah! Jeg hører, at din far har en dårlig dag.
Desværre. Han bad mig hilse.
Det er så sødt af dig at møde op.
- Larita er et så smukt navn. - Ja, til musical-komedier. Hilda!
- Jeg har sendt blomster. - Spiste hun dem?
Godaften til jer alle.
Skulle man være festklædt?
Hvorfor er du så kommet som landsbytosse?
- Jeg fik vist en rift. - Lad mig hjælpe.
Du godeste...
Panda, du er tilgivet. Ti gange.
Sarah Hurst, jeg vil præsentere min kone, Larita Whittaker.
Kors, det lyder godt.
- Endelig. Johnny taler altid om dig. - Irriterende for dig.
- Håber, vi kan være venner. - Det er vi allerede. Til lykke.
Jeg vil også være venner.
- Min trættende bror... - Den lidet ærværdige Phillip Hurst.
- Vil du eskortere mig ind? - Ja, mine smukke små pølsefingre.
- Skal vi samles i spisestuen? - Og skåle for min smukke brud.
Havde vi vidst, der blev bryllupsreception -
- havde vi klædt os på til det.
Hun er ligesom at drukne: Rar, når man opgiver kampen.
Kom Laritas familie til brylluppet?
Der er meget at lave, Larita. Rider du?
- Både, biler eller fly? - Nej, heste.
Åh ja, heste. Dårligt styretøj og upålidelige bremser.
- Det stjæler jeg til Stirrup Cup. - Hvad?
Hvert år er Phillip og Sarahs familie vært for en jagt. Lord Hurst er skøn.
- Og lady Hurst? - Var skøn. Indtil hun holdt op.
- Med at leve. - Det er jeg meget ked af at høre.
Mellem fars polio og Phillips mani for at vælte køer.
- Glem køerne. - Vi giver ræven fri i år.
Ingen jagt? Mrs. Winston gav mig sin sadel. Jeg gav den voks.
Din far og jeg ville gøre John til jagtens mester.
Folk kommer fra nær og fjern. En skam at skuffe dem.
Du går vel på jagt, Larita?
Efter hyklere, sladdertanter eller forsvarsløse dyr?
I får hende ikke til det. Endnu en med samvittighedskvaler, far.
Selskab! Er du imod cirkusset eller slagteriet?
- Jeg støtter Sheppards pacifisme. - Godt. Hvornår begynder blodbadet?
Efter krigsenkernes revy, mellem hundeshowet og skydekonkurrencen.
Glem ikke sæsonens højdepunkt: Mors juledans.
Hun har bestilt de mest udsøgte japanske lamper.
- Fra Japan? - Nej. Fortnum og Masons.
- Forbered dig på en hvirvelvind. - Jeg måber allerede.
Jeg overlever ikke til jul. Ikke til morgenmaden.
- Hvad spiste vi? - Det sammenkogte grå og beige.
Dét var ordet, jeg søgte: "Greige".
Jeg aner det ikke. Men det er husets specialitet.
Har du mødt min navnebror? Han er virkelig god i sengen.
De kan høre dig. Jeg er ikke ligeglad med det.
Vi har brug for varme, men ryg ikke herinde. Mor kan mærke det.
Hun afskyr mig, Johnny.
Jeg er en lykkejæger fra opportunisternes land.
Men din far er interessant. Stille, spotsk... Det kan jeg lide.
Det giver dig ikke mange point her.
Far kom ikke direkte hjem efter våbenhvilen.
Han svirede i Frankrig og Italien. Havde affærer.
Mange mænd kunne ikke slå sig til ro.
- Hvorfor tog hun ikke ud efter ham? - Pga. stolthed.
Til slut kom han, men er stadig et ømt punkt.
Vi forsøger at undgå at tale om det, undtagen offentligt.
Hun mener, at hun har gået glip af noget.
- Det vil sige alt. - Præcis.
Krigen stjal hendes forhåbninger. Og så ser hun en kvinde som dig...
- Skøgen i børneværelset. - Den dejlige konkubine.
Med de herlige ører, den herlige næse og hals...
Jeg kunne spise dig.
Efter dét måltid er jeg ikke overrasket.
- Hvorfor er Larita sent på den? - Jag ikke med perfektion.
- Edgar kom aldrig for sent. - I den senere tid er det tit sket.
Godmorgen! Hvordan har alle det på denne skønne dag?
Der er hun. Godmorgen, skat.
Hvad ønsker De til morgenmad?
- Der er mere næring i en røget sild. - Men ikke så meget sjov.
- Rider du med os? - Det er vist på tide, at din mor...
...og jeg får talt nærmere sammen. Kun os piger.
- Herligt. - Sikken skræmmende tanke.
To halvkugler under ét tag.
Papua Ny Guinea, Indien, Argentina.
Jeg har ikke rejst, men verden er kommet til mig.
Er du ved at blive syg?
Det er pollen. Men jeg holder vejret længe nok...
- Sært. - Derfor skal vi kende hinanden.
- Hvor begynder man? - Skal jeg?
Jeg er født i Detroit. Far arbejdede på et stålværk.
- En af Fords første medarbejdere. - Derfor elsker du biler.
Ja, men også dyr. Jeg er en bypige. Jeg tager kyllinger til dyrlægen.
Du kan ikke være så følsom, når du bor på landet.
Det er ikke min hensigt.
Jeg var glad for min niche på racerbanen -
- da jeg uventet blev vinket til side af en uimodståelig.
At gifte mig igen var det, jeg mindst havde planlagt.
- Må jeg spørge? - Død, desværre. Ingen børn.
Hvor skuffende for dig. Men han sørgede godt for dig?
Ja, men der var mange udgifter ved hans bortgang.
Men med den smukke bil må du da have egne midler.
Jeg vil gerne drøfte mine midler, men du bliver nok lidt skuffet.
Bilen er min eneste indtægtskilde. Derfor skal jeg bo i London.
- Hvad skal John lave i byen? - Arbejde. Det er ikke ualmindeligt.
John voksede op på landet. Hvor skal han arbejde?
Chalk Farm eller St. Martins in the Fields?
Jeg ved godt, det ikke er perfekt, så derfor beder jeg om råd.
Så hvordan kan jeg gøre dette nemmest for alle?
Krigen har lært os, at man skal dukke hovedet og forsøge at passe ind.
- Er der krig? - Ikke nødvendigvis.
Australsk mimose. Smuk.
Og så åbnede de britiske tropper ild. Rædsomt!
- Hvordan gik det, mor? - Fantastisk.
Jeg frygter, at uvejrsskyer trækker op, mrs. Whit.
Vær ikke sentimental, far. Det er fremtiden.
Lad mig præsentere dig for Pandas nye chauffør.
Smukke La-La-Larita.
Min søn opdigter meget, men denne gang er han ærlig.
Det stemmer. Der er nu to af os.
Der mangler ikke vid heromkring.
Gå tilbage. Jeg giver jer fremtiden.
Godt, John. Du kan tage min skat ud på en tur.
Allergi. Hun hæver som en kuglefisk, og man vil bare kramme hende.
Fruen er på krigsstien i denne uge. Den tinnitus tager livet af mig.
Jeg foretrækker den nye mrs. Whit. Hun er som den gamle før krigen.
Man ser, hun selv har stået for husholdningen.
Godmorgen, Furber, Jackson, Millie. Og jeg kan ikke kalde dig "kok".
- Hvad hedder du? - Beatrice.
Okay, det er Doris. Jeg har altid villet hedde Beatrice.
Beatrice, vil du have noget imod, at jeg sørger for mig selv om morgnen?
- Jeg står nok senere og senere op. - Hvis De ønsker det.
Klokken betyder, at I skal komme til mig. Ikke omvendt.
Kan vi tale sammen, Larita? Kom med.
Du bør ikke sludre med personalet. Svært at styre den brogede flok.
Vi havde en god stuepige i Paris. Skal jeg tilkalde hende?
Nej tak. Jeg vil bevare engelsk som førstesprog her.
- Dér er du! - Vil en eller anden spille tennis?
- En hund bør ikke gå ud i den tåge. - Den er lettet.
Gå du bare. Jeg spiller alene. Jeg er virkelig sjov.
John! Der er bidende koldt herude.
Dag 1 i Antarctic Open. Mr. Whittaker skal serve.
- Hole in one! - Lige.
Jeg ser, at I står lige, og jeg hæver med seks pence.
Titanic kunne have ramt den.
Du belaster familiens navn, Sarah. Du skal dø.
Hvad er der med dig? Stop! Hør efter...
- Skyd gårdens nar. - Det er nok!
En kvindes himmel. Hvor er hun smuk!
Itu, beskidt og helt ubrugelig.
Holder min kone på afstand.
- Må jeg? - Hvis du vil have beskidte fingre.
Det, der mangler af skidt i Detroit, erstatter vi med snavs.
- Var din første mand derfra? - Rygtet spredes.
- Hvor er han nu? - Død. Kræft.
Han var noget ældre end mig. Nu har jeg spillet ulykkelig enke en tid.
- Du var ikke vild med ham? - Jo, for vild.
Livet var bare en ubehagelig oplevelse for den mand.
Jeg var faktisk glad, da han blev lettet for byrden.
Gud er en komiker for et publikum, der er for bange til at le.
- Hvornår var du sidst i Frankrig? - Lige efter krigen.
For selv at se, hvad alle de gode, unge mænd var døde for.
Jeg er åbenbart af en romantisk generation.
- Hvad mistede du? - Det ved jeg ikke.
Hej! Hvem er den lille tank? Hvem er den frække, lille chorizo?
Jeg beder dig... Kom og leg med mig.
Du ved, hvor højt jeg elsker dig, så tag det her pænt...
Jeg skaffer en maskinpistol og mejer hele din familie ned.
Skuffende. Jeg troede, at du og far kunne omgås.
Jeg skåner måske mændene.
Men det er meget nedslående. Vi har intet privatliv.
- Det har jeg aldrig haft før. - Jeg vil meget gerne have mit eget.
Vi er helt alene ingen chaperone har vores nummer
Verden slumrer lad os opføre os uartigt
- Timing er alt. - Phillip længes efter dig.
Vidste jeg, du spillede tennis, havde jeg ikke giftet mig.
Ikke en dårlig dag. Til læsning.
Min forlovede, Edgar, skjulte sig altid bag bøger.
Marion... John efterlyste dig på tennisbanen.
- Vil du se et foto af min Edgar? - Poppy!
- Det er Henrico Curassow. - Ja. Han er død.
Ser man bort fra næse, ører og mund, er der stor lighed.
- Jeg har intet foto af Edgar. - Jeg vil ikke opholde dig.
Nej, du glæder dig selvfølgelig til at begrave dig i bogen.
- Du har ikke set bæstet, vel? - Hunden? Nej.
Poppy!
Stakkels Poppy! Jeg er ked af det.
Larita! Jeg er sendt ind for at plage dig.
Hjælp os med at lave en double.
Det kan jeg ikke, Hilda. Jeg er kun god til pauserne.
- Vi holder pause nu. - I vil ikke ønske, at jeg kommer.
Hent Phillip!
Poppy!
Poppy! Poppy!
- Hvad læser du? - Sodoma og Gomorra. Bibelsk.
Find hunden. Larita!
- Giv ikke min datter pornografi. - Naturligvis ikke.
Jeg har udvalgt dig og Hilda til at fremføre Den Døende Svanes Dans -
- for krigsenkerne. Der mangler folk.
Skønt. Jeg gør alt for at hjælpe.
- Har du set hunden? - Ikke for nylig.
Den slikker nok solskin ligesom alle andre.
Poppy!
Furber!
Er det Dem? Kan jeg hjælpe med noget?
- En skovl. - Naturligvis.
Skaf Phillip en varm toddy.
- Du ser så... - Spændingen tager livet af mig.
Poppy! Undskyld.
Din bror er et finslebet skvat!
Hvor skjuler den smukke puma sig?
Bag en bog. Hun hænger meget inden døre.
Nogle ville dræbe for at være indendørs med hende.
Hun er ikke skabt som os.
Det er irriterende. Du er så sjov, altid parat til hvad som helst.
Jeg har ikke Larris skønhed, charme eller intelligens.
- Hun er kvik, er hun ikke? - Kvik, og hun keder sig.
Sært. Ingen andre keder sig.
- Din far. Indtil vanvid. - Far har kedet sig fra fødslen.
- Blot hun i det mindste forsøgte... - Plag hende ikke, Panda.
Du fik hende til at lege ordsprogsleg.
John! John!
Sandt at sige kunne jeg ikke lide den bidske, lille tæve.
Jeg syntes heller ikke om hunden.
Stakkels Poppy. Et krigsoffer.
Hvis jeg må tillade mig at sige det, så rider folk her. Meget.
Det vil være en fordel at gøre det samme.
Og jeg troede, at Detroit var en barsk by.
Er din hest løbet tør for benzin?
- Gør den ikke fortræd. - Langtfra.
Vi skal have en jagt. Den har brug for et forspring.
Vi har meget at lære om hinanden.
Mit cv.
Bækken er grænsen til Sarahs ejendom.
Mor drømte om, at vi sluttede os sammen og invaderede Surrey.
Hvad med de der fodsoldater?
Det er da Davis, Lord Hursts mand. Og der er Lord Hurst.
- Tæt fulgt af min svigermor. - Hvad besigtiger de mon?
- Skuffet over, at du ikke fik Sarah? - Selvfølgelig ikke.
Vi har set hinanden nøgne, fra vi var et år. Hun er en del af landskabet.
Du kan klare det lidt endnu, ikke?
Hvor lang tid er det? Sig ikke 14 dage igen.
Der er krigsenkernes revy, messen, jagten og mindehøjtideligheden.
Hvilken mindehøjtidelighed?
Vi er samlet her i dag for at mindes vores ven Poppy.
Poppy, hvor du end har valgt at slå dig ned -
- håber vi, at du trives, og at du er et bedre sted.
En skam, at vi ikke ved, hvor det er.
Her er mindeord af Emily Dickinson, latterens dronning.
Fordi jeg ikke kunne stoppe for døden Stoppede han venligt mig
Den vogn, der blot rummer os selv og udødeligheden
Eller måske stoppede vognen ikke og derfor blev du mast?
Skrabet af vejen og kommet i en hakkemaskine.
Tak, mr. Gribble.
Mine damer og herrer, drenge og piger...
Se pastor Burton og Marion Whittaker -
- når de griber efter saksene i Samson og Delilah.
Lyt! Jeg hører min mand snorke.
Hvad er der sket med Delilah? Hun ligner en sok med appelsiner.
Jeg lister frem og befrir ham for hans frodige hårsække.
- Hvor muntert! - Det skulle være en tragedie.
- Succes hinsides al forventning. - Din far har vist en fan.
Læg ikke meget i det. Hun hjalp i mors sidste tid.
- Hvor var de uden hinanden? - Marion.
Mine frodige hårsække skal trimmes.
Jeg ville ikke drille kunstnerne. I er på om lidt.
Jeg har opmuntret pigerne til noget mere moderne.
Ja. Hilda og jeg har talent for cancan.
Den traditionelle cancan, fremført uden undertøj?
- Alt for dig, Phillip. - Ja, alt.
Det vil sætte mere end penge på højkant. Jeg fordobler min donation.
Vær parate, fans! Helt fra det muntre Paris -
- præsenterer jeg miss Hilda Whittaker, og til hendes debut -
- optræder mrs. John Whittaker med cancan!
Er det min fantasi, eller danser din datter uden trusser?
- Det er ikke Larris skyld. - Hun sagde "traditionel".
Phillip sagde det, og det var en vits. Kun du forstod det ikke.
Hilda er ikke så erfaren som din kone, John. Det er ingen.
Vil du ikke tale med hende, vil jeg!
- Vær ikke dum, Marion. - Lord Hurst vil ikke se mig mere.
Vrøvl. Jeg så jer sammen på marken.
Vi forberedte jagten!
- Nu får jeg aldrig en mand! - Jeg troede, at de ville stå i kø.
Jeg hader hende! Hader hende!
Omtalen vil blive sensationel, mrs. John.
Larmer bestikket ikke ualmindelig meget i aften?
Hvor mange gange skal jeg sige det? Jeg er ked af det.
- Nemt for dig at sige. - Det er svært at gøre det nemt.
- Du smiler, Jim. - Gud forbyde det.
- Vidste jeg, du tog det seriøst... - Du kunne have moret dig mindre.
Jeg havde trusser på. Jeg havde det skønt.
Det er uretfærdigt. Du har to mænd, jeg har ingen.
- Teknisk set har jeg én. - Men du havde to.
Jeg havde to sko. Det er mere praktisk.
Du har nok slidt flere såler end dét.
Laritas første mand døde af kræft. Hold op med at være ufølsom.
Marion forstår nok smerten ved at se sin kære svinde bort.
Hun er skandaløs! I burde høre, hvad de siger om hende i landsbyen.
Hold op med at række tunge. Har du virkelig haft så mange elskere?
Selvfølgelig ikke. Næsten ingen af dem elskede mig.
Det var unødvendigt. Det var en vits, men alligevel!
- Du kastede mig for ulvene. - Marion er næppe en ulv.
Så for musene, da. Du svigtede mig. Dine søstre bør holdes nede.
Hilda slog sig løs én gang, og hun blev næsten spærret inde. Og Marion:
Edgar kom for at få en kop sukker, og mor får hans navn på familiekrypten.
- Sjovt. - Hylende skægt.
Velkommen til det forstenede cirkus.
Slangemennesket kan ikke bøje sig mere.
Så vær dig selv. Lad dem leve i din fortryllelse.
Udøv den voodoo du er så god til
Du er ret. Jeg er hykleren, der spiller en, jeg ikke er.
Især fordi det ikke fungerer.
Hvad pokker har hunden gravet op?
Hvad har du der, Violet?
Hvorfor sagde du det ikke?
Det var et uheld. Jeg skulle træde varsomt og gik i panik.
Igen er jeg meget ked af det.
Hvordan kunne du gøre det?
Hun bøjede nok benene og satte sig på chihuahuaen, der lå bag hende.
- Marion... - Er du involveret, John?
Nej, jeg var den eneste skyldige i Poppys død.
Siden da har jeg været tynget af skyldfølelse.
Lad mig købe en ny hund til jer.
I USA køber man måske sine kære, men ikke her.
Du kan i det mindste vise samvittighedsnag.
Jeg har skam samvittighedsnag, men vil ikke vise det teatralsk.
Sådan blev jeg ikke samlet på transportbåndet.
Jeg beklager, at jeg ikke kan ændre mig. Ikke for nogens skyld.
Og jeg vil ikke have hende anderledes.
- Hunden, frue. - Gå væk, gå væk!
Jeg vidste, da jeg så hende, at hun er en morder.
Hun satte sig på Poppy med vilje.
Vær ikke latterlig. Selvfølgelig ikke.
Min bror ægtede en hundemorder.
Hun bør føres i skilsmisseretten.
- Gud godkender ikke skilsmisse. - Han kan godkende, hvad han vil.
Jo hurtigere de flytter, desto bedre.
John tager ingen steder. Iagttag og lær.
Det er så uretfærdigt. Jeg kan ikke leve med det.
Jeg dør af misundelse, Larita.
Vi lægger den tragiske hændelse bag os og har indrettet dette til jer.
Min kone ønsker, at du hviler i fred.
Jeg fik Johns gamle ven hentet ned fra loftet.
Trofast venter på herrens hjemkomst.
Jeg sov under det maleri.
Meget trøstende. Men man venter os i Mayfair.
Dette er husets største værelser. Den slags findes ikke i London.
- Hun har en pointe. - Altid.
- Hvorfor kom du overhovedet hjem? - Skulle jeg gå glip af morskaben?
Jeg vil oplyse Dem om, at fuglen er farseret.
- Jeg har ikke arrangeret noget. - Det har jeg.
Som tak for jeres forståelse og for den fine dobbeltseng.
Vi vil tænke på jer, hver gang vi bruger den.
- Hvad fejrer vi? - Thanksgiving.
Udryddelsen af et indfødt folk.
- En kærlig forening af to kulturer. - Hvor transkontinentalt.
- Utroligt! Du fik adgang til køknet. - Beatrice kæmpede imod.
- Hvem er Beatrice? - Din kok.
Nu min underkok, da jeg er cord en bleu-kvalificeret. Det er en grad.
Furber... Vil du bede køkkenet om at koge grønsagerne?
Nej tak. Jeg vil overraske min fordøjelseskanal.
Jeg tror, at jeg vil spise, inden maden bliver kold.
- Kom tilbage med den, Furber. - Også til mig.
Lad os kaste os over den.
Et tips: En sikker vej til mandens hjerte er via maven eller hans mor.
Jeg har fundet endnu en, der ligner Edgar.
- Det er jo Fatty Arbuckle. - Som er i fængsel, ja.
Men klipper man kinderne væk og gør ham halvskaldet, ligner han.
Edgar er ude at rejse. På den anden side af dammen. Noget med landbrug.
- Hun er god, det indrømmer jeg. - Du overreagerer.
Larri. Larri! Ikke vasen!
"Han tog knopperne og de bi-kyssede roser i sine barkede næver" -
- "og hans varme, fugtige tulipan eksploderede i hendes vellystflod."
Larita?
- En tidlig julegave til dig, skat. - Man nægter at tro det.
- Strålende! - Uhyrligt.
Det er mig. Jeg stod model for en ung spanier. Er det ikke skønt?
Meget udtryksfuldt, men jeg kan ikke se dig i det.
Du tog tøjet af for en vildfremmed.
- Selvfølgelig gjorde hun det. - Ugudeligt.
Jeg er ikke vild med, at du er nøgen uden mig.
Formidabelt. Hvad håber du at opnå?
Jeg prøver bare at falde til... Mor.
Herligt. Så rider du på jagt med os?
Jeg kan overtales, hvis maleriet bliver her.
- Jagt... - Maleri...
- Jagt! - Udmærket. Jagt.
View halloo.
Godmorgen, Jim. Efter generationers forsøg har vi samlet kavaleriet.
Til lykke. Et mindre fornuftigt ægteskab.
Det skal nok gå. Når du fanger Hallboroughs blik, så flirt åbent.
- Men han har kæmpestore ører. - Og Phillip er gevinsten.
Vil man have en mands opmærksomhed, så ignorer ham.
Warwick-galningen og Pølsefingre...
Sikket smukt par. De får hvalpe, ikke børn.
Vent... Der er noget, jeg vil sige.
Du trives dårligt her.
- Ring til mig, når tiden er moden. - Jeg ville give dig en halsring.
- Larita flirter med Phillip. - Hun er Venus Fluefanger.
Hun vil have ham for sig selv.
- Ingen er interesseret i Phillip. - Det er jeg!
- Bestig hesten, Larita. - Jeg vil give ræven et forspring.
- Op på ponyen, Larita. - Præcis som jeg tænkte.
Jeg sagde, at jeg ville ride, og jeg holder altid mit ord.
- Hvad laver hun? - En sejrsrunde, ligner det.
Noget ved hende er så smittende.
Hun lovede at ride.
Miss Hilda! Telefon fra New York.
Onkel George. Gudskelov! En venlig stemme.
Ja, og hun er et gennemført mareridt.
Virkelig? Hvor slibrigt.
- Kom ind! - Mor.
- Jeg vil gerne undskylde for i dag. - Det behøves ikke.
Larita sagde jo, hun var imod jagt. Og hun red som lovet.
Vi bør rose hende for at holde sit løfte med fantasi.
Du må være meget stolt af hende.
Jeg tror hellere, at Larita og jeg må rejse.
Jaså.
I er velkomne til at kigge indenfor. Mor jer godt.
- Vær ikke sådan. - Undskyld. Var mor ikke sød nok?
De her kan bringe jer til Konstantinopel. Disse til Casablanca.
- Hold op, mor. - Nej, du holder op.
Hold op med at være så naiv.
Pengene er væk, John. Der er intet tilbage.
Vores eneste værn mod fallit er de synsmænd ude på marken.
Lord Hurst tilbyder at købe 160 hektar for at holde fogederne væk.
Det er din arv, og jeg sælger den.
- Det anede jeg ikke. - Nej.
Du skulle overtage ansvaret -
- men uventet blev du vinket til side.
I årevis har jeg kæmpet med en ligeglad mand og ventet på dig.
Nej. Rejs bare.
Tag til Algier med din racerkører. Jeg er for træt til at blande mig.
Det er ikke overraskende, John. Se på jorden.
- Din mor er meget praktisk. - Hvordan?
Du kommer ikke igen. Din far rejste for år tilbage.
Phillip gifter sig ikke med Hilda. Ingen gifter sig med Marion.
At opdele jorden og sælge den til en nabo er en elegant løsning.
Lidt barsk.
Jeg har solgt en del ud af min fortid.
En auktion af uskyld, der hverken er sjov eller pæn.
Men den er realistisk. Noget, din mor er mester i.
Men det er mit ansvar.
Hvordan kan jeg have været så blind?
Vinter-hydrangeaer. Hvordan gør du det?
En blanding af lidenskab, udholdenhed og hestegødning.
Jeg håbede at få et glimt af den nye brud?
Johns kone har uberegnelige allergier.
- Over for hvad? - Blomster. Kan du fatte det?
Hun er en sær sengepartner på denne egn.
- Du må nøjes med John og Sarah. - Som i gamle dage.
Hele verden smiler
Hvorfor de store pandaøjne?
Sarah, jeg har villet spørge dig om noget, men har ikke turdet.
Opførte jeg mig som en slyngel ved at gifte mig med Larita bag din ryg?
Du giftede dig af kærlighed. Det respekterer jeg.
Vi havde giftet os pga. venskab og fornuft.
- Havde vi? - Ja! Vi kendte hinanden for godt.
Mit ægteskab skal være spændende, romantisk og med kærlighedsbreve.
- Jeg kunne have skrevet breve. - Men det gjorde du ikke.
- Men jeg elskede dig. - Hold op. John.
Han er meget anderledes end ham, jeg mødte i Frankrig.
Den samme søde dreng.
Passer det? Sælger I virkelig ud af jorden?
Helt ærligt aner jeg det ikke.
Men det er jeres hjem, jeres lokalsamfund.
- Betyder det ikke noget? - Nej.
Du er gådefuld.
Har du bemærket, hvor få mænd på min alder der er i byen?
For 14 år siden gik vi alle i kongens tjeneste.
Mine brødre, venner, personale...
Alle satte sig på hug i forreste række i den store krig.
- Er majorer ikke bag skriveborde? - Man forfremmes for at overleve.
Som kaptajn skulle jeg få alle ud af skyttegravene.
I løbet af vores første angrebs første fire minutter -
- døde der 20.000 mand.
I Thorbiton her i nærheden var de udstationeret i Marokko.
Deres kaptajn bragte dem alle hjem.
Jeg fik ikke en eneste med tilbage. Hele denne landsby døde.
Der er vist stadig en gnist af liv i dig.
I så fald har den ikke tid til dyrekirkegårde og japanske lamper.
- Hvorfor kom du tilbage? - Jeg havde intet valg.
Goddag, frue. Hvad vil De?
Hun kom og hentede dig? Hvorfor lyve?
Hun syntes, det lød bedre, at jeg "vandrede hjem".
Helt ærligt var jeg ligeglad.
Jeg hader nye spil. Der er for mangle kugler.
- Tag noget gin, Pølsefingre. - Jeg vinder aldrig.
Godt gået!
Ryd bordet.
Må jeg?
Jeg håbede, at vi kunne tale sammen.
Vi er positive i dag. Jeg er ikke i stemning til andet.
Selvfølgelig.
- Jeg ved, at du er under pres. - Med hensyn til hvad?
Lord Hursts tilbud om at købe af din ejendom.
Min ejendomsmægler i London er specialist i opdelinger.
Han kan måske forhandle den bedste pris frem.
Tak. Men det er ikke dit problem.
Selvfølgelig er det dét. Jeg er nu i denne familie og vil hjælpe.
Og sådan fortolker du "at hjælpe"?
At opdele vores arv og sælge den til højestbydende?
Du kommer fra et så ungt land, at det virker som en praktisk løsning.
Glem bare de syv generationer, der har viet deres liv til denne jord.
Få andre til at gøre det. Nogen med en maskine!
Hvem tror du, at du er?
Spreder dine midler omkring dig som en kat i brunst.
Vil du virkelig hjælpe, ved du vist, hvad der kræves.
På tide at en ekspert viser dig, hvordan man spiller.
Okay. Bravo! Flot!
- Bravo! - Det er ikke spil, det er magi.
- Du forvirrer mig, Larri. - Jeg føler mig fanget.
Det er huset. En undergangsstemning hviler over det.
Jeg kan ikke holde det ud.
- Løsningen er at tage til USA igen. - Ikke endnu.
- Det her er mit liv lige nu. - Og hvad er min rolle?
- Behøver du tale så højt? - Ja, jeg er amerikaner.
Dette mundhuggeri fører ingen steder hen.
Måske til en naturlig afslutning.
- Ønsker du det? - Gør du?
Nej! Jeg vil bare have fred og ro.
Du er alt for ung til at sige dét.
Jeg er ikke skyld i min alder, bedstemor.
Jeg er ked af, at jeg lader dig være så meget alene.
Godt. Lad os gøre noget ved det.
- Hvorfor kører vi så hurtigt? - Spændingen ved at flygte.
Du ser meget veloplagt ud i dag.
- En tier for dine tanker! - Det er desværre mere end en tier.
- Jeg har næppe råd til festen i år. - Men de japanske lamper?
- Det var dem eller stuepigen. - Så let slipper du ikke.
Jeg tilbyder jo kælder og personale. Ellers bliver det ikke jul.
Det første klare øjeblik siden min ankomst.
Hvorfor kan vi ikke altid leve i sådanne øjeblikke?
Fordi du er holdt op med at elske mig, skat.
- Hvordan kan du sige det? - Jeg åbner bare munden.
Så lad os starte på en frisk.
Der er så mange svære ting, som jeg bør fortælle dig om mig.
- Jeg er ligeglad. - Det er jeg ikke.
Det er lige meget. Jeg stoler fuldt og fast på dig.
John!
Hvad er værst: At I måtte snige jer væk, eller at Veronica fandt jer?
- Hvem er Veronica? - Det er mig. Det er mit navn.
- Jeg kan ikke se det sjove. - Nej, du har ret, skat.
- Det er ikke noget at le ad. - Det er kun noget at le ad.
Blufærdighedskrænkelse er ulovlig, tilmed i USA.
Du har ret, og vi er meget kede af det.
- Nej. Det er min mand. - Og dette er mit hjem!
De unge skal måske snart flyve fra reden.
De bliver her og reder det ud. Og fjern det rædsomme maleri!
Vi behøver ikke blive mindet om, at du er letlevende.
- Spændt, Furber? - Overvældet, sir.
Onkel George. Hvor eksplosivt.
- Det er asparges, Furber. - Korrekt, frue.
Jeg har ondt af Panda. Læs!
Detroit News. Onkel George er en super-detektiv.
At samle på gamle aviser er en meget kedelig mands sidste tilflugt.
Det var en skandale. Var det ikke, mrs. Morley?
- Mrs. Tom Morley fra Detroit. - Vær ikke grotesk, Hilda.
- Jeg spiser, før maden visner. - Dressing?
- Jeg er chokeret. - Nej tak. Jeg spilder altid.
- Vi er ført bag lyset. - Især den tyndtflydende eddikesovs.
Vil du straks holde op med den fornærmende opførsel?
- Jeg hader det foto af mig selv. - Intet kunne forberede mig på dette.
- Hun var anklaget for mord! - Jeg blev frifundet.
- Jeg fortalte, at min mand døde. - Men ikke hvordan.
Kender John til det her?
- Det vedkommer ikke os. - Far! Helt ærligt?
Ja, og Hilda havde besvær med at finde det.
- Jeg går ud og ryger. Vil du med? - Tak, Jim. Gerne.
Vedkommer ikke os?
Hun har misbrugt John. Han ville ikke have giftet sig, hvis han vidste det.
- Ved du det? - Skulle vi have haft en affære?
Det ville have været mere passende.
- Jeg er desværre enig. - Det er nemt at sige nu.
Nej, det er knusende. Jeg elsker John, men er ikke blind.
Marion, betyder den lyd foragt eller astma?
- Du kan ikke spise os af med dét. - Du er dummere, end du ser ud til.
- Larita er din type. Ikke, far? - Det er det pæneste, I har sagt.
Hej! Har vi en picnic?
John... Din kone må hellere selv afsløre det her.
Før vi mødtes, var jeg med i en retssag om min mands død.
Det var beskidt og stressende, men da jeg var uskyldig...
...fandt jeg det unødvendigt at bebyrde dig med det.
- Hun myrdede ham selv. - Dommen lød på selvmord.
- Jeg troede, at det var kræft. - Det var det også.
Han var meget syg. Havde du kendt ham, vidste du, det var tilgiveligt.
Hun har ikke selv forgiftet ham.
- Hun er en sort enke. - Jeg har ondt af dig, Marion.
Så er det nok! Du skal organisere en dans. Kom i gang!
Hilda! Kom med ind.
John.
Græder du, fordi du er vred eller skammer dig?
Ingen af delene.
At komme her har været det mest demoraliserende i mit liv.
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Jeg forsøgte, men alt skete så hurtigt.
Jeg forsøgte. Flere gange.
Men du stolede fuldt og fast på mig.
Du så, hvad de tåbelige hyklere gjorde mod mig.
- Husk, de er min familie! - Ellers ville jeg ikke tænke på dem.
Alligevel... skulle du have fortalt mig det.
Du skulle have elsket mig højere.
- Det kunne jeg ikke. - Du skulle have elsket mig bedre.
Jeg forstår dig ikke, Larita. Jeg forstår dig slet ikke.
Du har kun venstrefødder.
At danse med dig er som et flytte et klaver.
- Hvad mon amerikaneren har på? - Og hvem forgifter hun?
Kan du lide lange gåture i måneskin?
Kun når de foretages af folk, der irriterer mig.
Du har mig helt alene, Phillip. Larita har hovedpine.
Og hvilket lille fjols gav hende mon den?
- Har du set, hvordan Larita har det? - Ja. Fint.
Det var en hård dag for hende. Eskorter din kone ned.
Bare rolig. Du kender hende. Hun kommer, når hun er parat.
Kom ind.
Hurtigt. Du afslører mig.
- Hvorfor sidder du i mørket? - Jeg iagttager.
Folk er så ens, når de ikke er på vagt.
Også når de er på vagt.
Må jeg?
- Tak, fordi du var så galant i dag. - Du er sej under en krise.
Det sagde dommeren i min retssag også.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor giftede du dig med John?
Min første mand var ældre, hans død et rod.
Længe efter kom denne dreng...
...en ren dreng, der var frisk og uplettet.
Jeg valgte ham, fordi alle andre forhold virkede billige og beskidte.
Mit første ægteskab kostede mig min ungdom. Nu stjæler jeg en andens.
- Hvad vil du gøre? - Det bedste, jeg kan.
- Tak, Pinky. - Ingen årsag.
Sikket stor fremmøde.
De vil alle blot se en optræden af dæmonen fra Cincinnati.
Må jeg have fornøjelsen?
- Tango, tak. - Gerne.
- Dans med mig, John. - Lad være, Larri.
Vil du ikke nok danse med mig?
Meget galant.
- Stop dem, mor. - Nej.
Fantastisk! Fantastisk!
Direkte fra Buenos Aires' bordeller til Londons hippodrom.
Maestro! Værsgo.
Jim... Det her er afslutningen.
- Til lykke, frue. - Har du drukket, Furber?
- Du er fuld af overraskelser. - Ja.
Jeg har tilmed været anholdt. For bigami.
Åh, dér er du.
- Hvor skal du hen? - Væk, Sarah. For Johns skyld.
- Kan jeg gøre noget? - Du kan passe på ham.
Kvinder som jeg er trættende i kærlighed. Vi forventer for meget.
Gift dig med John. Jeg er ked af, at jeg kom i vejen.
Elsker du ham så højt?
- Gå. Jeg dækker over dig. - Søde Sarah.
Jeg er glad for, at din hovedpine gik over.
Kom ikke med passende løgne for min skyld.
- Mor forsøger bare... ...at holde komedien i live.
Du holder familien sammen med stor styrke. Det respekterer jeg.
Men jeg respekterer ikke den manipulation, du benytter.
Krigen er slut. Kom videre.
Kom videre? Hvor belejligt.
Vågn op, Marion. Edgar kommer ikke tilbage. Du er kørt fast.
Og Hilda, du er så lovende, men ødelægger det med had.
Mit råd til jer begge: Stik af.
Se verden med jeres egne øjne.
Sådan taler sirenen, der leder sømændene i døden.
Jeg er dog ikke Medusa, der gør dem til sten.
Ud!
Larri. Rejs ikke.
Det er jeg nødt til, John. Jeg kan ikke leve her. Intet kan.
Men du er min kone, og jeg elsker dig.
John, min skat... Du ved ikke, hvad kærlighed er.
Du aner ikke, hvad det er at elske en så højt, at man vil gøre alt.
Man forgifter dem tilmed, når de er for svage til at gøre det selv.
Jeg tror ikke, at du kunne have elsket mig så højt.
Lad hende rejse, John.
Lad hende rejse og injicere gift i en anden familie.
Af sted med dig! Før din fortid indhenter dig igen.
- Din onde, lille... - Mor! Ti stille!
- De lover varmere vejr, frue. - Ja, Furber, det gør de vist.
Meget generøst.
Der er noget til Jackson. Sørg for, at han får det.
- Hvor vil fruen bo? - Hvem ved?
Held og lykke.
I lige måde, Furber.
- Vil du sende maleriet, Furber? - Hvortil, sir?
Jeg vil nyde at give det glædelige budskab videre.
Hvortil, min kære? Når det bliver for barsk, tager de barske af sted.
- Jeg har noget at fortælle dig - Virkelig?
- Jeg har noget at sige - Jeg er helt og holdent din.
Jeg sætter gang i disse hjul og lader intet stoppe mig...
Tekster: Peter Buhl www.sdimediagroup.com